8

=__**ANAXIMANDER & JOHN STUART MILL**__=


 * __Anaximander__**



Anaximander (født 610 f.Kr., død ca. 546 f.Kr.) var en gresk filosof som regnes blant før-sokratikerne. Han kom fra byen Milet og hadde en partner som ble kalt Thales. Anaximander og Thales utvekslet mange samtaler og tanker men de hadde ulike forestillinger. Anaximander har gjennom noen litterære tekster argumentert mot Thales virkelighetsforståelse.

Anaximander var en av de første vi kjenner til som utførte et eksperiment. Ved å studere skyggen fra en stokk som sto loddrett på bakken bestemte han årets lengde og årstidenes varighet. Han laget dessuten et kart over den kjente verden og en himmelglobus som viste stjernebildene.

Anaximander mente at vann ikke var opphavet til alt. Han lette etter noe som var mer overordnet, fordi han som han sa “vann kan bare være vått”. Anaximanders teori gikk ut på at alt består av et enkelt ubestemt, uendelig stoff som han kalte //apeiron (//det som ikke har noen begrensninger)//.// Og //apeiron// fordeler alle ting deres egenskaper og dette får den til fordi den selv eier dem. Apeiron forener ulikheter i verden, men kan ikke selv holdes øye med direkte. Apeirons motsetninger bringer frem alt det vi ser rundt oss. Man kan si det slik at Apeiron har ikke noe opphav, fordi den selv er opphavet. Anaximander mente at den ikke kan ha noe opphav, fordi hvis den har det så må det jo være en grense til den.

Anaximander var interessert i geografi og astronomi. Anaximander oppfattet jorden som en diger sylinder som ikke beveger seg, fordi jorda beveger seg langt fra alt i et kuleformet univers. Han mente at en stjerne skulle komme fra luften, som inneholder ild. Og derfor så opplever vi også torden fra skyene, som er luft som har steget opp til himmelen fra jordoverflaten.

Han så for seg solen som en krets med form som et vognhjul. Den skulle ha en dyp felg som inneholder ild. Når solens ild tørker ut hav, oppstår det sumper der dyrene blir nødt til å utvikle egenskaper som gjør dem i stand til å klare seg på landjorden. Ifølge Anaximander er dette akkurat hva menneskene har vært «utsatt for». Det sies også at Anaximander var den første til å lage et verdenskart, men dette kartet er blitt mistet.



__**John Stuart Mill**__

John Stuart Mill var født 20. mai 1806 i Pentonville, London og døde 8. mai 1873 i Avignon, Frankrike. Han var en engelsk filosof og økonom, med sterk innflytelse på 1800-tallets sosialliberalisme.

Han var midt mellom klassikere og nyklassikere og var påvirket av Jeremy Bentham. Mill ga ut flere bøker om mange emner og var veldig kunnskapsrik. Mange av hans bøker som handler om frihet, kvinneundertrykkelse og politiske ideer ble sannsynlig skrevet sammen med hans venn og kone Harriet Mill. Hun har spilt en avgjørende rolle i hans utvikling og ikke minst når det gjelder likestillingsproblematikk og bevegelsen mot sosialisme i de senere delene av Mills forfatterskap. Han mente at all moral bør bygge på menneskenes behov for lykke, glede og trygghet. Handlinger som fører til dette, er moralsk riktige mens handlinger som fører til det motsatte av lykke, er gale; det er altså konsekvensene det kommer an på.

**Filosofi ** Mills egen filosofi var utviklet før han ble kjent med Comte. Tobindsverket A System of Logic som ble utgitt i 1843, er et av hovedverkene i hans produksjon. Her, som i senere verker som An Examination of Sir William Hamiltons Philosophy, 1865, forsøker Mill å forsvare en radikal variant av empirismen, den såkalte fenomenalisme. Den umiddelbare kunnskap vi har gjennom sansningen, er sikker kunnskap, og all annen kunnskap må bygge på den. Dette fører ham til det omstridte standpunkt at tingene selv bare er permanente sansningsmuligheter, et syn som har vist seg meget vanskelig å forsvare. Den grunnleggende utsagnstype for logikeren Mill er den partikulære og singulære: en påstand om egenskaper ved ett enkelt individ eller tilfelle. For Mill blir derfor induksjonen en forutsetning også for den deduktive logikk. Det er logikkens oppgave å redegjøre for de slutninger som tillater oss å gå fra direkte sansekunnskap til en annen som er mer omfattende og teoretisk kunnskap. Induksjonslogikken står i sentrum for hans interesse som logiker og Mill er i dag allment anerkjent som en pioner i klarleggingen av eksperimentelle erfaringsvitenskapelige metoders forutsetninger, muligheter og rekkevidde. I A System of Logic fremmer Mill det syn at egennavn, slik som «Sokrates», er rent denotative og har ingen konnotasjoner. I dagens filosofiske språkbruk oppfattes dette dithen at egennavn ikke uttrykker noen mening eller betydning, men er rent refererende. I etikken går Mill inn som en av de store i rekken av britiske utilitarister. Utilitarianism kom i 1863. Ifølge Mill er det, i tråd med hans empiriske prinsipper, enkeltindividets behov for og streben etter lyst og lykke som ligger til grunn for all moral og all etikk. Det er herfra han søker å begrunne overgangen til etikkens grunnprinsipp, størst mulig lykke for det størst mulige antall. Den logiske feilslutning, berømt i filosofihistorien, som han her begår, er å slutte fra at noe faktisk etterstrebes til at det er etterstrebelsesverdig. Dette var likevel ikke til hinder for at utilitarismens grunnprinsipp i praksis ble søkt realisert under et litt annet og kanskje mer virkelighetsnært politisk grunnsyn: å unngå eller hindre mest mulig lidelse for flest mulig. Mill er en utfordring også til andre enn sine egne meningsfeller når han (i Utilitarianism) med ettertrykk hevder at det er bedre å være en utilfreds Sokrates enn en tilfreds narr, og at den eneste ikke inhabile dommer er den som selv har prøvd begge alternativer.

[]

[]

[]

[]

Vi har valgt [] som kilde. Ut ifra TONE-prinsippet "oppnår" den kriteriene for å være brukbar. Kilden er troverdig, det er Store Norske Leksikon. Og det står mye relevant, og vi finner ikke mye slurvefeil. Og vi kan finne mye svar på det vi lurer på. Vi har også sammenliknet informasjonen fra denne sida med andre sider, og de stemmer godt overens med hverandre.

// Skrevet av Bavin Wahab-Jami & Siu Yee Leong. //