9

Filosofipresentasjon
Jeg har valgt de to filosofene Aristoteles og John Locke. Aristoteles var en filosof i antikkens Hellas, mens Locke var en filosof i det moderne Europa.

Aristoteles(384-322 f. Kr) er en av de viktigste skikkelsene innen vestlig filosofi. Han blir regnet som grunnleggeren av metafysikken. Han var elev av Platon og studerte filosofi i akademiet i Athen som hans lærer hadde grunnlagt. Tidlig i hans liv var han sterkt påvirket av Platons “retningslinjer” innenfor filosofien. Men senere i livet begynte han å vike mer og mer fra hans læremesters syn på verden. Den største forskjellen mellom de to nevnte tenkerne var synet på hvordan man kunne finne fram til sikker kunnskap. Det var nemlig slik at Aristoteles stolte på at sansene våre kunne gi oss sikker viten. Platon derimot mente at det bare var tankene og da fornuften som kunne gi oss dette. Og det kunne heller ikke være slik at virkeligheten var delt i to. Det er ingenting bakom de tingene vi ser som er mer virkelig. Det er for øvrig også verdt å nevne at Aristoteles hadde ansvaret for oppdragelsen av Aleksander den store. Dette skulle skape trøbbel for han senere med tanke på hans forhold til den makedonske kongefamilien som ikke akkurat hadde et godt forhold med grekerne.

Det Aristoteles er mest kjent for er hans syn på ting vi kan sanse. Ifølge han så består de av form og stoff. Stoffet er hva tingen er bygd opp av, mens formen er det som gjør tingen til det den er. Formen er essensen til et menneske, en katt, en stol etc. Ordet form her er knyttet til funksjonen, rett og slett hvordan noe fungerer. Han mente også at verden er dynamisk, at den hele tiden er i forandring. Alle ting har et potensial i seg og forandringen virkeliggjør dette potensialet(formåltenkning). Aristoteles inndelte verden hierarkisk og teologisk. Slik forklarte han alle substansers plass i denne verdenen samt deres mål. Når det kommer til religion mente han at gud kun er en metafysisk nødvendighet, og at denne guden ikke skal tilbes.

Logikk som metode var Aristoteles kanskje største virke. Han fant lovene og prinsippene for korrekt tenkning. En av lovene hans var at selvmotsigelser ikke kunne eksistere i virkeligheten. Litt spennende er det å se på hans syn på politikk(med tanke på Locke’s syn). Han plasserte tyranniet i den ene enden og demokratiet i den andre. Ingen av disse to styreformene ble høyt verdsatt av grekeren, han så derimot på aristokratiet som en bedre styreform – en gylden middelvei.

[] []

John Locke(1632-1704) var en engelsk filosof som levde i det før-industrielle England. Tross dette hadde tanker om demokrati og frihet allerede nådd eliten i Europa. Locke var en filosof som la mye vekt på sansene, akkurat som Aristoteles, mente han at vi ikke ble født med noen tanker og ideer, men at vi ble formet av erfaringene. På grunnlag av dett innledet Locke en retning som kalles empirismen.

Locke skiller mellom to ulike forestillinger; primære sansekvaliteter og sekundære sansekvaliteter. De primære sier noe om hvordan virkeligheten er(objekters form og utstrekning f. eks), mens de sekundære er bare egenskaper som vi tillegger ting(lukt, farge f. eks). Konsekvensene av denne tankegangen gjør at det må være en observatør til stede for at de sekundære skal gjelde. Hvis et tre faller i skogen uten en observatør så vil ikke treet lage noen lyd. All sansning er derfor ufullkommen og vårt syn på virkeligheten blir således det samme. Pga dette finnes det ingen eksakt vitenskap ifølge Locke.

Det John Locke kanskje er mest kjent for er hans arbeid innenfor politikken(politisk filosofi). Han var en talsmann for demokratiet, der åndsfrihet, ytringsfrihet og toleranse er viktige prinsipper. Samfunnspakten er en ide om at menneske gir fra seg litt av sin frihet slik at staten kan innføre regler innenfor en demokratisk ramme. Det er mennesker i naturtilstanden som gir fra seg litt av sin frihet til en felles regulerende autoritet. Denne autoriteten er til for folket og ikke omvendt, hvis folket er misfornøyd så har man rett til å kvitte seg med de som sitter med makten. I et samfunn skal menneske ha full frihet til å gjøre hva de vil så lenge den friheten ikke går utover andres("Min frihet slutter der din frihet begynner"). Statsmakten er rettferdiggjort hvis de garanterer for enkeltpersonens frihet. [] []

Jeg har vurdert kilden []. Lars Fredrik Händler Svendsen er mannen bak artikkelen og han er professor i filosofi ved universitetet i Bergen. Artikkelen er postet i store norske leksikon og er kvalitetssikret. Artikkelen er også skrevet på nøytralt vis og fremhever ingen egne synspunkter. På bakgrunn av dette gir jeg den godkjent på troverdighet og objektivitet. Ellers finner jeg ikke noe slurv ved artikkelen, den kunne dog vært litt lenger, mer utfyllende. Denne kilden oppfyller 3 av 4 punkter hvis jeg skal være litt streng.